Beatriz Fontseré | Miércoles 22 de julio de 2015
50. 640 ciutadans del Baix Llobregat van demanar al decurs del 2014 el reconeixement del seu grau de dependència. Els serveis socials dels Ajuntaments, que són els que hauran de prestar servei a aquestes persones, estan col·lapsats
Les persones amb una dependència de grau 1 reconeguda pels Serveis Socials entraran de forma progressiva a formar part de la llei de promoció de l’autonomia personal i atenció a les persones en situació de dependència (Lapad) a partir d’aquest juliol. Segons la Llei de Dependència, aquestes persones tenen reconeguda una dependència moderada que evidencia la necessitat de rebre ajuda per realitzar diverses activitats bàsiques de la seva vida diària.
Els serveis que facilita la norma estatal per aquest col•lectiu de grau 1 és rebre assistència per resoldre els seus impediments rutinaris, almenys, una vegada al dia, o rebre aquesta ajuda de manera intermitent o limitada per resoldre les seves mancances d’autonomia personal. La Generalitat de Catalunya ha anunciat que destinarà 18 Milions d’euros per aquest col•lectiu, un col•lectiu que porta quatre anys en llista d’espera després que al 2011, el govern de Mariano Rajoy decidís endarrerir el reconeixement d’aquest grau de dependència per manca de recursos econòmics.
Col•lapse dels Serveis Socials
El reconeixement del grau 1 ha entrat en vigor amb desconeixement per part dels Serveis Socials. Fonts del Col•legi de Treballadors Socials de Catalunya asseguren que “érem conscients que el reconeixement de grau 1 començaria a atorgar-se ara, però encara no sabem quins mecanismes podrem aplicar”. I és que, els Serveis Socials dels Ajuntaments, que són els que hauran de prestar servei a aquestes persones, estan col•lapsats. “Els casos de dependència augmenten cada dia i l’Administració ha reduït molt els nostres recursos, no donem abast a tots els expedients que tenim sobre la taula”, asseguren des del Col•legi de Treballadors Socials.
De fet, segons dades de la Generalitat de Catalunya, a data de 31 de desembre de 2014, 50.640 persones del Baix Llobregat van sol•licitar una valoració de grau de dependència, però només 16.021 es beneficien de la Llei. A nivell de L’Hospitalet, la comarca del Barcelonès va demanar durant el 2014, 155.718 reconeixements i a data de 31 de desembre del 2014, 39.809 persones rebien qualsevol servei de la Llei de la Dependència. Això significa que encara són molts els expedients pendents de resoldre.
Enduriment dels criteris d’atorgament
I no només els Serveis Socials estan col•lapsats, sinó que els criteris per atorgar aquests serveis s’han fet més restrictius. La residència Teresa Duran de Cornellà és un exemple. “Al setembre del 2013, la Generalitat va deixar d’atorgar la prestació econòmica vinculada –una subvenció econòmica per pagar una plaça de residència privada mentre se’ls atorga una plaça de residència pública-, per raons de manca de pressupost. Ara, el govern català ha tornat a atorgar aquesta prestació, però no a tothom, només a aquelles persones que es troben sota uns paràmetres de necessitats molt concrets”, explica el director de la residència Teresa Duran, Josep Serrano.
La burocràcia també endarrereix els tràmits
I al col•lapse dels Serveis Socials i a l’enduriment dels criteris d’atorgament de graus de dependència, també es suma la burocràcia de l’Administració. El procediment és complex perquè, primer s’ha de sol•licitar el reconeixement de la dependència; després, es fa una revisió inicial i una segona revisió. I finalment, es passa al seguiment del reconeixement a través del Programa Individual d’Atenció. “La meva mare va patir un ictus cerebral a mitjans de 2012. Vam sol•licitar el grau de dependència. En una primera valoració, ens van atorgar el grau 2 i en una segona valoració, el tercer.
Ens van concedir l’ajuda; però quan ella va morir, al gener del 2013, encara no ens havíem pagat ni un euro”, explica Ana Maria, una veïna de Sant Andreu de la Barca. En total, 58.864 catalans amb una dependència moderada rebran aproximadament 300 euros per part de la Generalitat per cobrir les seves mancances rutinàries més bàsiques. El govern català assumirà el 80% del servei i, la resta, l’Estat espanyol. A més, de manera extraordinària, aquest reconeixement del grau 1 de dependència es podrà compaginar amb d’altres subvencions públiques. El Departament de Benestar Social i Família assegura que això serà possible perquè consideren insuficient la prestació econòmica que atorga el grau primer.
De fet, el text de la Llei de Dependència té alguns detractors. Un exemple és el Comitè Català de Representants de Persones amb Discapacitat (COCARMI). Aqueta associació desenvolupa una recollida de signatures a favor de la Iniciativa Legislativa Popular per modificar l’actual Llei de Dependència. La iniciativa es porta a terme a nivell estatal a través de diferents federacions i, a inicis de juliol, ja portaven 430.000 firmes –els hi resten 70.000 per aconseguir el seu propòsit-.
Entre les modificacions que proposen en el text, es troba el reconeixement dels “diners de butxaca”. Meritxel Caralt, responsable de comunicació de COCARMI, explica que “actualment, hi ha persones que destinen tot el seu sou o la seva pensió en pagar una residència i no pot assumir d’altres despeses bàsiques derivades de la seva dependència, com pot ser la compra de medicaments. Nosaltres volem que l’estat reconegui que les persones han de poder destinar un mínim d’ingressos personals per sobreviure i això són els diners de butxaca”.
La ILP també vol que les persones dependents amb ingressos mensuals inferiors a 1.300 euros, només paguin el 60% dels serveis sanitaris o socials. Bàsicament, les modificacions que proposa el col•lectiu de COCARMI estan centrades en el sistema de copagament de la Llei de Dependència. III